Copyright (C) NRK
DDRs stedlige representasjon i Bonn, 1983 I dag blir den største ondskapen pønsket ut -
- i varme og godt opplyste kontor av stillferdige menn -
- med hvite snipper, velpleide negler og glattbarberte kinn.
De er selve ondskapen i vår moderne verden.
La oss be for alle som lever i det totalitære mørket.
Noen vil at vi skal stole på dem og tilpasse oss deres aggressive metoder.
Men er det noe historien har lært oss, så er det å ta motstanderne på alvor.
Diskusjonen om nedrustning ...
-Schweppenstette. -Det er meg. Slå på fjernsynet.
Vi kan ikke ignorere dette ondskapens imperium.
Jeg kommer.
Grenseovergang i Øst-Berlin, 1983
Og bøkene? Får man ikke kjøpt Shakespeare i Vesten?
Jo, men de er dyrere der.
Vi er studenter. Vi har ikke råd til å kjøpe så mange bøker i Vesten.
Hadde dere vekslet til offisiell kurs, ville dere ikke hatt råd her heller.
-På svartebørsen var kursen bedre. -Klart de fortjener en bedre kurs!
Sosialismens store privilegium er friheten fra pengebegjæret -
- som får dere til å bryte loven for å gjøre en bedre handel.
Har dere tenkt over det?
Nei, for dere var altfor opptatt av å tenke på dere selv!
Dersom dere velger å bryte loven i DDR én gang til, -
- så spør dere selv: Hvem vinner til slutt?
De grådige kapitalistene?
Eller vi sosialister, som samarbeider for at alle skal få det bedre?
-Dere. -Unnskyld?
Ja, helt klart. Dere vinner.
Stikk! Forsvinn!
Shakespeare blir her. Ta med dere Marx, så lærer dere noe.
Hovedkvarteret til den østtyske etterretningstjenesten
-Vi er ondskapens imperium. -Han er skuespiller!
-Han gjør alt for å få applaus. -Dette er en trussel, Walter.
-Vi må regne med et angrep. -Så du tror også at Moskva har rett?
Greit. Da trenger vi bevis.
Planer, angrepsmål ... Alt vi kan få tak i.
Ferdinand Braun-basen har utnevnt en ny ordonnans for general Edel.
Han har tett kontakt med beslutningstakerne i Nato.
-Ta med god kaffe neste gang. -Ja visst. Jeg glemte det.
-Generalen er visst litt av en tøffing. -Vi må bare få plantet rett mann.
Ordonnansen er for tiden stasjonert i Braunschweig. 24 år.
-Spiller fotball, sjakk ... -Vent nå litt. 24 år?
Hvor i all verden skal jeg finne en sånn en?
Du tuller! Han har ingen opplæring i slikt.
Dette klarer han. Og profilen hans passer.
Din egen familie?
Hjemme hos familien Rauch, Kleinmachnow i Øst-Tyskland
-Martin! -Militæret gjør deg visst godt?
Ha en fin kveld.
Mor? Mor!
Martin! Godt å se deg!
-Har de sluppet deg fri nå? -Bare for helgen. Hvordan går det?
Bra.
-Gratulerer med dagen. -Takk.
Du hanket inn enda en vesttysk teatergruppe?
-Er Annett inne? -Ja.
Vi snakkes.
Hei, Lenora. Jeg hadde ikke ventet å se deg her!
-Søsteren min har jo bursdag! -Hvordan går det i Vesten?
Vesten har gått fra forstanden. Reagan er en fare for menneskeheten.
Jeg må finne Annett. Vi ses senere.
-Martin, vil du ha kake? -Senere.
Martin!
Hei, Martin! Hvordan går det?
Jeg hjalp moren din med å få varene i hus, så hun inviterte meg.
Har du savnet meg?
-Hvordan virker dialysebehandlingen? -Ganske bra.
-Og på lengre sikt? -Nyretransplantasjon.
Men det er forbeholdt de utvalgte. Da trenger man dyr medisin fra Vesten.
Det hadde jeg nesten glemt ... Vær så god.
-Til deg. -Det var snilt av deg.
Og dette er den egentlige gaven.
Tusen takk!
TYSKLAND 83
Norske tekster: Signe Bergvoll
Dersom Sovjetunionen ikke vil ruste ned for å trygge Europa, -
- må vi skaffe oss trygghet ved å utplassere mellomdistanseraketter.
Det ville ha utslettet menneskeheten, og derfor må menneskeheten -
- få slutt på atomvåpenkappløpet!
Hva er ...? Hvordan kom dere inn?
Døren var åpen. Vi vil gjerne snakke med Martin.
-Han sover ennå. -Klokken tre om ettermiddagen?
Stig på.
Kan du vekke ham?
Det ante meg ...
-Martin! God morgen. -God morgen.
Dette er Schweppenstette og Hartmann. De vil stille deg noen spørsmål.
Sett deg ned.
Tanten din er full av lovord om deg. Du har det rette klassestandpunktet -
- og en plettfri mappe fra tjenesten som grensevakt.
Spiller du sjakk?
Martin er mitt eneste barn, Lenora. Han er alt jeg har!
Du har jo meg også.
Dersom Martin jobber for oss, kan jeg få deg på transplantasjonslisten.
Kamerat Honecker viste på den 10. partikongressen til SED til -
- at materiell og kulturell fremgang må sikres gjennom økt innsats.
Han bestemte også parolen for den økonomiske strategien i 80-årene:
Utnytte vitenskapen og teknikken mer effektivt, -
- øke forsyningen av forbruksvarer og intensivere produksjonen.
Sjakk matt. Du spilte godt, kamerat Rauch.
-Takk skal du ha. -Vi er ikke ferdige ennå.
Sett deg, er du snill.
-Jeg skal møte kjæresten min. -Hvem lærte deg å spille sjakk?
Faren din?
Jeg har ingen far. Jeg spilte av og til med mor.
-Hvor god er du i engelsk? -Omtrent like god som i russisk.
Er du interessert i fotball? Hvilke lag møttes i cupfinalen i Vest-Tyskland?
1. FC Köln og Fortuna Köln.
Pierre Littbarski scoret det avgjørende målet i det 68. minutt.
-Spiller du piano? -Nei, ikke jeg.
Ja. Det er det eneste.
Fritz? Lag en god kopp kaffe til oss.
Ett siste spørsmål ... Er du villig til å ofre alt for partiet?
-Også livet ditt? -Ja.
Du er villig til å tjene fedrelandet?
Hva er dere ute etter? Jeg tjener jo fedrelandet.
Etterretningen er en eliteorganisasjon. Dette er en viktig stilling. I Vesten.
Det går ikke! Annett er her, mor er syk ...
Her kommer kaffen.
Nå drikker vi en kopp kaffe.
Takk.
-Jeg beklager, men ... -Drikk kaffen din, nå.
La meg få se hendene dine.
-Du knekte fingeren min! -Den er bare forstuet.
Jeg gjør det ikke! Jeg reiser ikke til Vesten for dere.
-God morgen. -Hvor er jeg?
Hjemme hos meg. I Bonn.
-I Bonn? -Fedrelandet trenger deg.
-Hvem er du? -Tobias. Tobias Tischbier.
-Tobias er professor ved universitetet. -Hvor er han som knekte fingeren min?
-Jeg må ringe Annett. -Nei, ingen må vite hva du gjør.
-Og hva gjør jeg her? -Du skal være muldvarp i forsvaret.
-Du skal jobbe for general Edel. -Han arbeider med rakettutplasseringen.
Edel har ofte møter med sin kollega, general Arnold Jackson.
Du skal gå igjennom dokumentene til Jackson. Og fotografere dem.
-Hvorfor meg? -Dere får en leilighet. Kanskje en bil.
-Jeg vil ikke ha en bil, jeg vil hjem! -Og hva tror du Annett vil?
Det er bare snakk om dette ene oppdraget.
Ta på deg dette. Jeg tror det passer.
-Vi får håpe det ikke slår feil. -Det vil det ikke gjøre.
Milliardlånet skal ha foranlediget dette besøket.
Han konverserte med Erich Honecker ved Werbellinsee.
Kom her!
-Tror du dette er en lek? -Jeg vil hjem!
Det vil vi alle! Men noen må sørge for at vi har et DDR å vende tilbake til!
Jeg har gjort karriere her i Vesten. For DDR sin skyld.
Jeg kom hit som student i 61. Det er 22 år siden. Du var knapt født!
Ta deg sammen. Ikke tenk utelukkende på deg selv!
Vet du hvor USAs Pershing II-raketter vil sikte seg inn?
På hjemlandet ditt, Martin! Den kalde krigen blir stadig mer spent.
Vi står på randen av tredje verdenskrig!
Du må være sulten.
Hva vil du ha å spise?
-Hvordan smakte det? -Kjempegodt.
Bare kunstige tilsetningsstoffer. De blåser i folks helse.
Målet er å ha en feit, lat, avhengig og underdanig kundekrets.
Bonn er annerledes enn jeg trodde. Hvor har de paradene sine?
-De har sjelden parader her. -Øst-Berlin er finere.
Vestens sanne luksus er massenes likegyldighet.
-Men her kaller de det frihet. -Har du tenkt å spise den?
-Drar du ofte hjem? -Aldri.
Hjemlandet har jeg gjemt her.
-Og familien din? -Jeg har ingen familie.
Nå går vi.
Den neste uken vil du lære alt du trenger til å utføre oppdraget.
Du vil lære å bruke mikrokamera, slik at du kan fotografere dokumenter.
Hvordan man leser tekster opp ned og dirker opp låser.
Du vil bli drillet i å overlevere dokumenter i skjul.
Ikke stikk deg ut. Ikke still spørsmål. Og ikke prøv å spille helt.
Til frokost spiser duBrötchen, ikkeSchrippen.
Plaste heter Plastik, Kaufhalle heter Supermarkt.
Dette er en Orange, ikke en Apfelsine.
Lær deg boka utenat. Du skal ta identiteten til en virkelig person.
Du er løytnant i Bundeswehr, generalens høyre hånd.
Vi skal lære deg alt du trenger. Du heter Moritz Stamm.
Vi har gitt deg dekknavnet Kolibri. Jeg og Lenora vil kalle deg Moritz.
Alle vil kalle deg Moritz. Du skal bli til Moritz.
-Og den ekte Stamm? -Ikke tenk på ham.
Du må lære deg alt om ham.
Du vokste opp i Braunschweig og ble foreldreløs som 12-åring.
Ingen søsken. Du bodde hos en grandtante.
Du var 19 år da du gikk inn i militæret.
Du er ikke lenger Martin Rauch, men Moritz Stamm fra Niedersachsen.
En av våre vil ta imot deg på basen. General Edel stoler blindt på ham.
Han heter Karl Kramer.
I nødsfall kan du sette din lit til ham. Ellers må du klare deg selv.
Du kommer for sent, løytnant. Det må man si var en dårlig start.
-På stedet hvil. -Jeg brakk fingeren på fotballtrening.
Høyst beklagelig.
Jeg hadde sett fram til å høre Goldbergvariasjonene.
Jeg er redd man har overdrevet pianoferdighetene mine.
Pulten din står på forværelset. Fru Netz vil vise deg til rette.
-Ble hjemlengselen for stor? -Nei ... Det var ingen her.
-Alexander Edel. -Moritz Stamm.
Fars nye ordonnansoffiser.
Kom, så skal jeg vise deg brakka.
-Har du lest denne av Petra Kelly? -Nei.
Det burde du gjøre. Hun har skjønt det.
Skapet helt til høyre.
Hva mener du om våpenkappløpet? Krig eller avspenning?
Jeg tror ikke vi har noe valg. Vi må bygge opp atomvåpenarsenalet -
- for å holde sovjeterne i tømmene. Vi må vise jævlene hvor skapet skal stå.
Dersom vi ikke er beredt til det, er det bare å legge inn årene.
Det er akkurat som å høre far.
Vi snakkes.
Generalen har et møte med general Jackson i morgen.
Du må fremskaffe alle telefon- og etterretningsanalysene.
Trykk 1 for intern linje og 9 for å ringe ut.
Rød knapp er direktelinje til generalen. Har dere ikke telefoner i Braunschweig?
-Hvordan får jeg tak i analysene? -DDR er 546, Sovjetunionen er 548.
Vi avlytter DDR fra G-bygget og Sovjetunionen fra H-bygget.
Og hvem avlytter oss? Du har sikkert mange interessante samtaler.
Absolutt ikke!
-Stamm! Kom inn! -Jeg kommer.
-General. -Kjøp en kartong sigaretter til Jackson.
Vi vil at han skal føle seg vel. Vi trenger ham på vår side.
Er ikke alle amerikanerne på vår side?
-Få tak i sigarettene. -Ja visst.
Wilhelm Pieck-skolen, Øst-Tyskland -Vi avslutter timen med: Idrett ... -For alle!
-Sepp? Hva er dette for noe? -Jakken min.
Takk.
-Hvor er han? -Hvem da?
-Martin! -På basen.
Nei, han er ikke der. Jeg ringte, nemlig. Og så dro jeg dit.
Jeg snakket med Stefan. Martin kom aldri tilbake etter festen.
-Er du ikke bekymret for ham? -Du burde ikke stille så mange spørsmål.
Han har bare forsvunnet uten et ord. Det ligner ikke Martin!
-Vær litt tålmodig. -Hvor tålmodig skal jeg egentlig være?!
Moskva truer med opprustning dersom det utplasseres raketter i Vest-Europa.
Øverstkommanderende i Nato, general Rogers, -
- mener et sovjetisk angrep vil innebære bruk av atomvåpen.
Antikommunistisk agitasjon: USA forsvarer sitt eget militærvelde -
- med de mest hensynsløse midler.
-Kom inn. -General Jackson.
General Edel. Hyggelig å se deg igjen.
Min nye ordonnansoffiser Stamm. Kaffe?
-General. Her er sigarettene dine. -Takk, men jeg har sluttet å røyke.
Nå gjør jeg dette. Og tygger tyggegummi.
Skal jeg låse inn dokumentmappen din?
Nei takk, den beholder jeg her.
Veldig god kaffe, fru Netz.
Møtet i dag er visst viktig?
Hvor lenge tror du det varer?
Pentagon er nesten ferdig med strategiplanen.
Dersom vi fokuserer på Moskvas politiske og militære nervesentra -
- og angriper rakettsiloene deres, er seieren trolig sikret.
-Seier? Så Vest-Tyskland kan ofres? -Nei ...
Hviterussland synes kanskje fjernt, men det er ikke langt derfra til Bonn.
Nedfallet alene vil gjøre ende på oss.
Rakettene er ment å ha avskrekkende virkning.
Jeg har ikke siste ord i saken. Det er ikke jeg som har bestilt dem heller.
-Lunsj? -Gjerne det.
Dokumentmappen kan ligge her. Jeg låser etter meg.
Dette er det sikreste rommet på basen, og basen er den sikreste i hele landet.
Stamm!
De spiller visst den sangen overalt.
-Er du ikke sulten? -Ikke ennå.
-Sender de kontanter eller bananer? -Anabole steroider. Til damene med bart!
Moritz Stamm, fars nye ordonnans.
-Globowski. -Gerlach.
Nå? Hvordan går forhandlingene? Har Jackson lovprist det nye leketøyet?
-Ja, rakettene ligger i kofferten hans. -Før eller siden eksploderer det.
Får håpe jeg får meg et knull først.
Angrepsmål i DDR
General. Jeg er på vei for å kjøpe tyggegummi til deg.
Det trengs ikke. Jeg har nok.
-General. -Takk.
Stamm, jeg skal ha grillfest for generalen i kveld.
Kjøp en sekk med grillkull. Stor.
-Har du fått fyr på grillen? -Ja, general.
Det ser bra ut. Tre av.
Skal du gå allerede? Du må da spise først! Wolfgang?
-Ja, han må gjerne bli. -Takk, fru Edel.
Du er heldig som er her i dag. Min datter skal underholde.
-Hun synger fantastisk, ikke sant? -Ja, som en engel.
Dette er søsteren min - Renate Werner.
-Potetsalat? -Ja takk.
General Jackson. Var møtet vellykket?
-Vi er på rett vei. -Ja. Og jeg er sulten.
Bli med meg.
-Stamm? Hva gjør du her? -Edel! Jeg fyrte opp grillen.
-Moren din inviterte meg. -Vil du ha en øl?
-Pølser og øl er alt som skal til? -Dette er Yvonne. Søsteren min.
-Moritz, fars nye adjutant. -Du synger som en engel, sier de?
-Far har sin egen oppfatning om det. -Hun er midt i en identitetskrise.
Far vil at jeg skal studere klassisk sang. Jeg foretrekker soul.
Hva med deg? Liker du svart musikk?
En gang danset jeg salsa med en delegasjon fra Cuba. Alle var svarte.
-Cuba? -En nattklubb i Braunschweig.
Dit må vi gå!
Får jeg be om oppmerksomheten?
Min datter Yvonne har latt seg overtale til -
- å synge til ære for general Jackson.
"Heidenröslein"? Vi skal få høre "Heidenröslein".
Nå for tiden trenger jo kunstnerne applaus også i forkant, så ...
-Annett Schneider. -Det er meg.
Jeg har prøvd å ringe ... Jeg er i Vesten. I Vest-Tyskland.
Jeg kommer snart tilbake.
Ursula!
Fru Werner hørte meg snakke i telefonen med noen i øst.
Jeg gjorde en feil.
Ja, det skal være sikkert!
Hvem ringte du til?
Ursula!
Hell dette i drinken hennes.
Og så?
Hold munn!
-Yvonne! -Uschi! Ursula!
Kan jeg hjelpe deg, fru Werner?
Nei, ikke du!
Musikken var veldig fin, general.
Pølsa var ganske god.
Var det noe mer, eller skal jeg gå?
Se her. Mine tause venner.
Du skal vite at Yvonne er litt av en kruttønne.
Kanskje en liten kruttønne ...
Ja ...
Jeg ser at min kones søster dummer seg ut igjen, slik hun pleier.
Stamm? Finn deg noe å drikke.
-Vil du ha whisky? -Gjerne det.
Familiens gleder ... De vet ikke hvor godt de har det.
General?
Det er lett for Reagan å stemple Sovjet som ondskapens imperium.
SS20-rakettene treffer jo ikke hans hustak.
Vi sitter jævlig utsatt til.
-Skal jeg kjøre fru Werner hjem? -Det hadde vært flott.
-Ha en fin kveld. -Stamm?
-Ja? -Nei, glem det.
Foreldrene dine må ha gjort noe riktig.
-Er det noe galt? -Fru Werner har forsvunnet!
Er hun død?
Det hadde vært for godt til å være sant. Da hadde du sluppet å drepe henne.
I morgen husker hun ingenting.
Hva skal vi gjøre med henne?
Vi kjører henne hjem. Hva trodde du?
-Jeg fikk leveransen din. -Bra. Nå vil jeg reise hjem.
Vet du hva du tok bilder av?
Dette er en liste over 17 steder i DDR. Rullebaner, våpenlager ...
Hovedkvarteret til etterretningen ... Det er en liste over angrepsmål.
USA planlegger et angrep, og du må finne ut når.
Nei. Avtalen var ett oppdrag. Jeg må hjem til Annett og mor!
Jeg skal sørge for at hun kommer på transplantasjonslisten. Du blir her.
Og hvis jeg ikke gjør det?
Da vet jeg ikke om jeg kan hjelpe moren din.
-Du snakker om din eneste søster! -Millioner av DDR-borgere kan dø.
Ikke bare én.